Anterior în The Walking Dead la AMC...
Terminalul...
Mâine mergem la sfârşitul liniei.
Apoi, Washington.
Te iubesc, Lizzie.
Nu trebuie să stai.
Nu putem sta.
Pentru orice eventualitate...
Bun venit la terminal!
Urcaţi în vagon. Acum!
Rick!
Se vor simţi destul de prost când vor afla
că s-au pus cu cine nu trebuie.
Nu ar fi trebuit să punem semnele.
Ce credeam că se va întâmpla?
I-am adus aici.
Încercăm să facem ceva.
Eram fiinţe umane.
Acum ce suntem, Gareth?
Păreau destul de drăguţi, dar eram gata de plecare.
De abia am ajuns aici,
şi e vremea să mergem.
Când ţi-am spus de DC,
un semn de la nenorocitul care e la conducere,
şi-au scos armele şi ne-am întors
la furtuna obişnuită.
Înainte să te pună aici, l-ai văzut pe Tyreese?
- Nu. - Bine.
O maşină neagră cu o cruce albă.
Am încercat s-o urmez. Am încercat.
Dar este în viaţă?
Este în viaţă.
Ce faci?
Tăceţi.
Tăceţi!
Am patru care vin pe aici.
Cu toţii ştiţi ce să faceţi.
Mai întâi la ochi.
Apoi la gât.
Forţaţi-vă la zidurile de ambele părţi.
Mişcaţi-vă!
Staţi aşa.
În regulă.
Băieţi. Câte gloanţe ai?
38.
Hei!
Câte gloanţe ai?
La naiba, îmi pare rău.
A fost prima mea adunare.
După ce termini aici, du-te la locul tău
şi numără cartuşele.
Kaylee nu se va întâlni cu ei până mâine.
Hei.
Lasă-mă să-ţi vorbesc.
Patru din A, patru din D?
Da.
Lasă-mă să-ţi vorbesc o clipă.
- Lasă-mă să-ţi vorbesc o clipă. - Ce?
Nu face asta. O putem rezolva.
- Nu, nu poţi. - Nu trebuie să faci asta.
Ţi-am spus că este o cale de ieşire.
Trebuie doar să rişti.
Avem un om care ştie cum să oprească.
Are un leac. Trebuie să-l ducem doar la Washington.
Nu trebuie să faci asta.
Putem reface lumea.
Nu mă pot întoarce, Bob.
Putem! Nu trebuie să facem asta!
Te-am văzut intrând în pădure cu o sacoşă
şi ai ieşit fără ea.
A trebuit să-mi scot reflectoarele înainte să o putem căuta.
Ce era în ea?
Ai ascuns-o, nu?
În caz că lucrurile nu merg bine?
Isteţ.
Totuşi, tot o vom găsi.
Dar este periculos să mergem acolo acum.
Ce era în ea?
Sunt curios.
Şi era o sacoşă mare.
Mă vei lăsa să fac asta?
Lasă-mă să te duc acolo.
Îţi voi arăta.
Nu se va întâmpla. Asta poate.
Sunt arme în ea.
AK-47.
.44 Magnum.
Arme automate. Vedere nocturnă.
Este un arc
şi o macetă cu mâner roşu.
Asta voi folosi să te ucid.
Mulţumesc.
Ai două ore să le iei.
Mă voi întoarce a fi faţă publică.
Acum putem deveni murdari,
dar trebuie să ne ocupăm până la apus.
- Ai înţeles. - Da, dle.
Hei, Chuck?
Traducerea şi adaptarea: AMC & PTA subs.ro team (c) www.subs.ro
Am închis.
Vă voi duce pe amândoi acolo.
Asigură-te că eşti în siguranţă.
Dar nu voi sta.
Nu pot. Nu încă.
Va trebui să fii în stare.
Mai mult.
Acel foc,
ar fi putut fi de la Terminal.
Cineva îi ataca.
Sau ei atacau pe cineva.
Vrem să aflăm?
Da.
Mai este o linie spre est.
Ne va duce acolo. Trebuie să fim atenţi.
Vom obţine răspunsuri.
10 minute.
Ai dat-o în bară. Eşti pe cont propriu, Martin.
Nu trebuie să-mi spui. Mă descurc singur.
Alex nu a înţeles.
Vezi, ştiam că tipa cu sabie e de rău augur.
Tipă părea o armă cu o armă.
Întotdeauna a fost un neîndemânatic.
Da, i-am spus lui Albert că vreau pălăria copilului după ce-l lasă fără sânge.
Ia mâna de pe trăgaci şi arunc-o.
Sunt doar opt în faţă.
Ascultaţi, nu trebuie să faceţi asta.
Orice aţi vrea, avem un loc unde toată lumea e binevenită.
- Mai taci. - Bine.
Suntem prieteni cu tipa cu sabie
şi puştiul cu pălărie.
Ne-au atacat. Îi ţinem înapoi.
Nu te cred.
Pe cine mai aveţi? Le ştiţi numele?
Îl avem doar pe băiat şi pe samurai, atât.
Doar ne protejam.
Nu te cred.
Suntem o mulţime acolo
în şase direcţii.
Acasă era mult armament.
Trebuie să ne declanşăm încărcătura în acelaşi timp
să-i facem confuzi pe plimbăreţi. Bravo ţie şi cu asta.
Ba nu.
Este o hoardă care vine chiar acum spre terminal.
Nu vrem să-i facem confuzi.
Avem nevoie de ajutorul lor.
Este un compus.
Vă vor vedea venind.
Dacă ajungeţi aşa departe
cu toţi morţii care vin.
Carol.
Cum vei face asta?
Voi ucide oameni.
Are un nume?
Judith.
Este fiica ta?
Este o prietenă.
Eu nu am prieteni.
Adică, ştiu oameni. Sunt doar nişte măgari cu care stau în viaţă.
Cealaltă e prietena ta? Femeia?
Obişnuiam să am.
Obişnuiam să vedem meciul duminica.
Mergeam la biserică.
Ştiu că asta făceam.
Dar nu mai pot vedea.
Este ciudat cum nu vezi cum trece timpul.
Lucruri îngrozitoare apar zi de zi.
Te vei obişnui.
Nu m-am obişnuit.
Bineînţeles că nu. Eşti genul de om ce salvează copii.
Este ca şi cum ţi-ai salva o ancoră
când eşti blocat cu o barcă în mijlocul oceanului.
Eşti în spatele unor ziduri, nu?
Încă mai eşti pe aici, dar nu a trebuit să-ţi murdăreşti mâinile.
Pot spune asta.
Vezi, eşti un băiat bun.
Nu ai idee de ce am făcut.
Eşti un băiat bun.
De aceea vei muri azi.
De aceea copilul va muri azi.
Sau...
poţi urca în maşină,
şi să pleci de aici,
şi să fii norocos.
Crezi că mă vei ucide?
De ce nu m-ai ucis?
Cum te ajută dacă sunt în viaţă?
De ce naiba îmi vorbeşti?
Ia-o, ia maşina,
şi pleacă.
Nu vreau să fac azi asta.
Puneţi-vă spatele la perete de o parte şi de alta a maşinii.
- Acela e terminalul? - Da.
Probabil.
Poate vom câştiga asta.
Poate prietenii tăi...
Adică, poate acea femeie
a fost împuşcată.
Poate că eu voi împuşcat când se va întoarce.
Nimeni nu va muri astăzi.
Omule, dacă tu crezi asta...
atunci în mod sigur vei fi tu şi copilul.
Chiar şi dacă acel loc arde din temelii.
Ce naiba a fost asta?
Mă recepţionezi?
- Tu rămâi aici. - Gareth, tipii ăştia nu vor pleca nicăieri.
Rămâi aici până aflu ce se întâmplă.
Şi noi stăm aici?
Ai o treabă de făcut.
Iisuse.
- Eşti acolo, Gareth? - Este ocupat.
Ai mirosit focul?
Ai auzit împuşcăturile? Ar putea fi mort.
Ce naiba facem aici? Întregul loc ar putea fi aruncat în aer.
Ai făcut o razie şi ai încălcat protocolul.
Noi nu ne ocupăm de securitate. Nu este treaba noastră.
Asta este. Hei, uită-te la mine.
Ce?
Nu, nu, nu!
Rick.
Ce naiba se întâmplă?
- Cineva i-a lovit. - Poate oamenii noştri sunt liberi.
Scuzaţi-mă.
Ce naiba faci?
S-ar putea să pot folosi învelişul ca să compromit uşa.
După cum se aud lucrurile, s-ar putea să nu mai fi lăsat pe nimeni s-o deschidă.
Eugene, îmi pare rău, dar taci.
- Bine. - Hei.
Tata se va întoarce.
- Toţi se vor întoarce. - Aşa este.
Şi trebuie să ieşim afară o dată cu ei.
Dacă ei au probleme, avem o şansă.
A sunat precum o bombă.
A sunat ca un război.
Ai dreptate.
Ce naiba sunt oamenii ăştia?
Nu sunt oameni.
Nu. Lasă-l să se transforme.
Dacă te întâlneşti cu oricare din oamenii ăştia, ucide-i.
Nu ezita.
Nici ei n-o vor face.
Dacă fugim, îi atragem şi pe ei.
Sunt distraşi.
Trebuie să eliberăm acei oameni.
Aşa suntem noi.
Aşa trebuie să fie.
Ajutaţi-mă!
Haideţi, haideţi, haideţi.
Suntem la fel! Suntem ei!
Înapoi.
Suntem la fel.
Haide.
- Trebuie să întoarcem. - Aceea este calea.
Dacă ne întoarcem, nu ştim unde ne aflăm.
Nu prea avem de ales, nu-i aşa?
- Stai aici. - Rick. Rick!
Reîncarcă!
Trebuie să ne întoarcem.
Pune arma jos şi întoarce-te.
Vreau să-ţi văd faţa.
Acum!
Semnele...
erau reale.
Era un sanctuar.
Oamenii au venit şi au luat acest loc.
- Spune-mi und... - Au violat şi au ucis,
şi-au bătut joc
săptămâni bune.
Dar am scăpat,
şi ne-am luptat să recuperăm.
Şi am auzit mesajul.
Tu eşti măcelarul...
sau viţelul.
Oamenii care au tras din acel vagon unde sunt?
Unde sunt?
Acum...
ţinteşte-mi capul.
Ai fi putut fi una din noi.
Ai fi putut asculta ceea ce lumea îţi spune.
Ai atras oameni aici, le-ai luat ce au avut şi i-ai ucis?
Asta este acest loc?
Nu, nu de la început.
Este ceea ce trebuie să fie.
Şi suntem încă aici.
Tu nu eşti aici.
Nici eu.
Nu! Nu! Nu!
Nu, Dumnezeule!
Nu! Nu!
Înapoi!
Pune arma la pământ.
Aruncă-le aici acum. Acum!
Te rog.
Te rog, nu. N-o răni.
Ieşi afară.
Ieşi afară!
Doar o singură răsucire, omule.
- Nu! - Nu mă face!
Ieşi afară.
Bine.
Cynthia, mă recepţionezi?
Da, aşa funcţionează.
N-o voi face.
N-o voi face!
Care-i leacul, Eugene?
Este secret.
Nu ştim ce se va întâmpla.
Lasă să fie.
- Trebuie să continuăm să lucrăm. - Da, dar este timpul să-l auzim.
Pentru că nu ştim ce va urma.
Următorul lucru este să ieşim de aici.
Şi dacă v-aş spune totul,
şi dacă v-aş oferi instrucţiuni pas cu pas
complete cu poze, şi v-aş răspunde la întrebări,
şi aş avea un inel roşu,
leacul tot ar muri cu mine.
Nu voi lăsa să se întâmple asta.
În cel mai bun caz, vom intra într-un iad
cu gloanţe, foc şi plimbăreţi.
Nu sunt iute de picior.
Nu foarte sigur că nu pot omorî pe niciunul,
cu nişte butoni ascuţiţi şi cu multă încredere.
Da, dar noi putem şi o vom face.
Nu ne eşti dator cu nimic.
Nu încă.
Dar vrem să-l auzim.
Nu este nevoie.
Am făcut parte dintr-o echipă de 10 persoane,
la proiectul Genomul Uman, pentru a transforma boli ca arme biologice
şi a lupta împotriva bolilor ca arme biologice.
Organisme patogene cu organisme patogene.
Foc cu foc.
Legăturile interdepartamentale s-au făcut,
relaţiile s-au realizat, informaţiile s-au împărtăşit.
Sunt deplin conştient de toate detaliile
din spatele eşecului sistemului de siguranţă
care ar putea ucide orice fiinţă vie de pe această planetă.
Cred că cu puţine ajustări ale terminalelor din DC,
am putea schimba scriptul.
Care ar elibera fiecare mort.
Foc cu foc.
Toate lucrurile fiind egale, nu mai sună atât de rău.
Deci, să ne întoarcem la muncă.
Haide! Să luptăm până la gard!
Nu pleca din partea asta!
- Du-te, du-te, du-te! - Carl.
Haide. Să mergem!
Să trecem.
Să mergem! Mişcaţi-vă.
Haideţi.
Aici.
De ce mai stăm pe aici?
Arme, nişte provizii.
Du-te în jurul gardului. Foloseşte puştile.
Elimină-i pe restul.
Ce?
Nu vor trăi.
Rick, noi am ieşit. S-a terminat.
Nu s-a terminat până ce nu vor muri toţi.
Ce nu s-a terminat? Locul ăla arde.
Plin de plimbăreţi.
Eu nu mă joc cu prostiile astea.
Tocmai am scăpat.
Gardul este jos.
Vor fugi sau vor muri.
Tu ai făcut aia?
Trebuie să vii cu mine.
Judith. Eşti bine.
Ce s-a întâmplat?
Erau mulţi plimbăreţi pe aici,
şi avea mâinile în jurul gâtului lui Judith.
Nu, este mort.
Am fost nevoit.
Aşa că am făcut-o.
Am putut.
Nu ştiu dacă focul încă arde.
Arde.
Da. Trebuie să mergem.
Da, dar unde?
Undeva departe de acolo.
Vom vorbi cu el.
Nu încă.
Mamă! Mamă, haide.
Nu!
Acela.
Nu, nu, te rog. Nu din nou.
Nu! Nu!
Este în regulă. Este în regulă.
Nu, nu este.
Vom lua înapoi.
Cum?
O vom face.
Eşti fie măcelarul, fie viţelul.