Postojao je èovjek èije je ime bilo poznato jevrejima, kršæanima i sliènim.
Roðen je u ropstvu sa ljudima koji su bili pod okriljem egipatskih faraona
veæ 400 godina.
Napravio je pobunu protiv svjetske najveæe imperije
i donio je zakon koji æe tu stojati tisuèama godina.
Zvao se Mojsije.
I?!
San, faraone, dolazi iz samih dubina.
- Šta znaèi? - Vrijeme opasnosti se približava.
Za tebe i za Egipat.
Opasnost dolazi od robova!
Dijete æe postati princ Egipta.
I onda? - Donjeæe strah
i pobunu. - Gdje se to dijete može naæi?
Gde se može naæi?
Djeèak.
Aarone, upoznaj brata.
Tražite sve muške! Sve!
Vratite mi sina! - Vodite ga ka vratima.
Neæu dozvoliti da ga uzmu!
Košarica.
Brže.
Ja æu ga sakriti. Staviæu ga pored rijeke.
Ako te uhvate, ubiæe nas.
Žrtvovaæeš njihov život za njegov?
Oprosti mi.
Oprosti nam.
Pušten je Nilom od roðene majke.
Jesi li poludjela?
Ovo je dijete roba. - Nije me briga.
Suðeno mi je da ga naðem. - Faraon je ubio sve muške robove.
Imao je san da æe jedan od njih voditi pobunu protiv trona.
Ali ja ga nisam našla.
On je našao mene. - Ne smiješ mu dozvoliti da živi.
Nazvaæu ga Mojsije. (lzvaðen iz vode)
Šta ako je on taj suðeni za pobunu?
Ako moæ mjenja vlasnika.
Ako ovo dijete stvara buduænost odabranog,
onda æe donijeti zdravlje i moæ onima koje smatra svojom porodicom.
Ako mu saèuvaš život, mora znati šta duguje tebi i meni.
Pošalji nekoga da pita hoæe li neko od robova biti svjedok novoroðenog djeteta.
Njegova majka æe reæi da.
- Šta ako je zamka? - Moramo riskirati.
Za njegove muke.
Reci joj da æeš joj vratiti dijete kad bude sigurno.
Do tada æeš ga odgajati kao svojega.
Kad ti ga vratim,
obeæaj da æe znati da su mu ovo isto njegovi ljudi.
Ne, ne, ne... - Princeza je rodila još jednog sina.
Meneritha. Ali Mojsija je voljela isto kao i njega.
Moraš zamahniti punim zamahom!
Još jednom. - Braæa su odrasla kao djeca privilegije.
Trenirani da zauzmu mjesto kao jedni od mnogih prinèeva Egipta.
Kao dio njihove obuke, tražili bi skrivene misterije kuæe mrtvih
i Boga Sunca Ra kao i mnogih drugih bogova.
Možete pokriti noseve i usta.
Prinèe Mojsije.
Ti tamo! Na posao!
Èovjek nije školjka.
Dah života im je dan od Bogova. Kad im se taj dah oduzme,
jedino ovo ostaje.
Koliko postoji Bogova u svjetu? - Onoliko koliko ima nacija, onoliko koliko je ljudi.
- Ko je naprvio Bogove? - Bojim se da ne razumijem pitanje.
- Odakle su došli? - Oni postoje, oni su dio prirode.
Gledajte dovoljno dugo i videjæete šta æe se dogoditi.
Zvijezde stvaraju paktove, a kako bi ih mi mogli razumjeti,
moramo shvatiti kako se mjenjaju u vremenu.
Prinèevi Egipta nisu barbari, to morate znati.
Ne!
Rojalnost je prekrasna kvaliteta, prinèe Mojsije.
Ali bolje služi koristeæi tu tvoju glavu.
Ne možeš me uhvatiti!
Vrati se!
Dijete nije bilo svjesno mraène tajne njegovog roðenja.
Moram mu reæi.
Zašto bi to uradila?
Jer sam obeæala.
Ubiæu te!
Znao si da ste ti i Menerith braæa.
Makar ne po krvi.
Znam da si me posvojila. - Znam da nikad niste bili bliski kao sad.
Ali sad moraš znati ostatak.
Mojsije... - To ti je otac.
Ja sam Yuhabeth.
Tvoja majka.
Ovo je tvoja sestra Mariyam. A ovo je Aaron.
Tvoja starija sestra i brat.
Kad si bio roðen, bilo je preopasno da te zadržimo.
Morali smo te predati. - Ništa drugo nismo mogli.
Držala sam te na grudima dok nisi bio dovoljno star da hodaš.
Onda sam te vratila njoj.
Zašto?
Nismo samo želeli spasiti tvoj život, želeli smo da bude dobar,
makar da jedno od naše djece ima više od ovoga.
- Predali ste me. - To je zato jer smo te voleli!
Moj sine...
Moje djete.
Princeza je obeæala da æemo ti moæi reæi odakle dolaziš.
To je sve što smo željeli.
Trebao bi znati.
Onda možeš zaboraviti na nas.
Unutra leži èovjek koji nas je doveo ovdje.
Josip.
Njegov brat ga je prodao kao roba, postao je faraonov glavni ministar.
Doveo nas je u Egipat.
A kad je faraon umro, porobili su nas.
Zadržali su nas ovdje.
Èuješ li to?
To je vjetar iz pustinje.
Odatle smo došli.
Ljudi govore o slavi Egipta, stvari koje je Egipat sagradio.
Ali to sve leži na kostima naših ljudi!
Sagraðeno je našom krvlju!
Da li je on jedan od vaših Bogova?
Mi ne štujemo tjela. Koliko god bila neprocjenjiva.
Gde su vaši Bogovi? Da li su ih egipatski Bogovi porazili?
Nekada davno smo vjerovali u Boga,
moænog, jedinog.
Ali nije progovorio svih tih godina. - Da li je mrtav?
Neki ljudi tako kažu. - Ne! To nije istina.
Gde je onda On?
Šta je uradio za nas?
Zašto je dozvolio da nam se to dogodi?
Mojsije!
Nemoj me poslati da tako živim.
Da budem rob.
Ti si princ Egipta.
Život ti je saèuvan s razlogom, Mojsije.
Imaš veliku buduænost koja te èeka.
Zaboravi na ovo danas.
To je bila pogreška ili noæna mora.
Da...
Morala je biti noæna mora.
Zaboraviæeš do jutra.
Ovdje pripadaš.
Ovo si ti.
Da li tu vidiš roba?
Potomka nekog pastira ovaca iz pustinje?
Vidiš li princa?
Princ koji bi jednog dana mogao postati faraon Egipta?
Trebao bi se oženiti i sagraditi svoju palaèu, Mojsije.
Pridruži mi se na sljedeæem pohodu i vidi kako ratnik živi.
Možda s vremenom.
Moraš izaæi iz ove pustinje, za ime Boga,
prije nego što omekšaš.
Èiji je on Bog? Pošasti, gladi i polagane smrti? Ne, hvala.
Volim ovaj grad.
Svi civilizirani ljudi su ovdje.
Moram spremiti svoje ljude.
Zaboravi pustinju. Više æeš se zabaviti u biblioteci.
Oh, svemoæni.
Doði ovamo! Šta je bilo, ne sviðam ti se?
Nemojte, nemojte, molim vas!
- Mièi mi se s puta! - Molim vas. Ne dirajte je.
Ona je moja žena! Imajte milosti!
Možeš gledati. Biæe još slaðe.
Ostavi je na miru.
Prinèe... - Rekao sam da je pustiš!
Ona je samo rob.
Kakve ima veze, prinèe? Vjerovatno æe uživati.
Zašto si to uradio?
Zašto si ubio èovjeka jer kažnjava roba?
Bio sam ljut.
Niko se ne smije tako ponašati. - Tjelo je naðeno.
Faraon je dao naredbe da te uhvate.
Moraš otiæi. - Neæu dozvoliti da te uzmu.
Nemaš izbora.
Mora odmah otiæi. - Zašto nisi pitao robove da te zaštite?
Ne želim im donjeti nevolju. - Ne, raðe bi je donio ovde.
Hajde.
Da li da stojim i ne radim ništa?! - Bila je rob!
Trèi! Idi u pustinju i umri.Dok umireš, razmisli šta si odbacio.
Razmišljaj o sudbini koja te ovde èekala.
Doæi èu i naæi èu te. Donijet æu ti hranu i vodu. - Ne.
Ne želim da riskiraš život zbog mene.
Braæa se ne zaboravljaju.
Neæu te više nikad vidjeti.
Ti možeš preživiti. Ti, od svih ljudi.
Ovdje ne pripadam.
Ne pripadam nigde.
Trebali su me pustiti da umrem kad su vojnici došli.
Zašto sam ja preživio, a toliko ih je umrlo?
Èekaj!
Noæi su hladne.
Bježi odavde!
Voda je naša! - Mi smo ovdje došli prvi!
Misliš da me je briga?!
Rekla sam da smo došli prvi. - Rekao sam da odete!
Stani!
Ti tamo!
Vodi svoje stado odavde.
Mogao si biti ubijen u borbi koja nije bila tvoja.
Kad se èovjek izgubi, onda pronalazi bit svugde.
Moj otac bi ti se htio zahvaliti.
Osim ako nemaš neko drugo mjesto.
Nekome kome ideš.
Egipat.
Ne znam ko sam.
Ali živio si u Egiptu?
Da.
Ne volim graðane. Posebno njihove.
Priroda te omekša.
Poludiš.
U gradovima govore da pustinja to radi. Ljudi polude od nje.
Ne mogu naæi naèina da prežive u njoj. - Prežive?
ima sve što trebaš. Ne previše, ali sve što trebaš.
Samo moraš gledati. Moje Kæerke,
to je prokletstvo. Šta sam uradio da to zaslužim?
Ali nauèile su.
Ponosan sam na njih.
Pogotovo s ovom.
Tjera ljude odavde.
Kad je to potrebno, kao danas.
Da ja nisam svratio, moglo je završiti loše za svakog.
Ali nije. Uradio si ono što su neki uradili za mene.
Kao sin.
Izašao si iz pustinje kao èovjek bez prošlosti.
Ili kao da bježi od nekog?
Goshim. Nazvaæu te Goshim.
To znaèi Nepoznanik.
Kao stranac koji se pridružio tvojoj porodici.
- Tamo je malo zelene trave. - Nastavi se kretati. - Tamo mora da je potok.
Nemoj da si se usudio pogledati tamo!
Neæe utihnuti. Držala sam ga na rukama.
Ovde više nije sigurno.
Opasnost dolazi.
Mojsije...
Ovo je sveta zemlja.
Ja sam Bog tvojih oèeva...
Tvojih ljudi koji su robovi u Egiptu.
Znam da je tu patnja.
Izabrao sam te da ih oslobodiš, odvedeš ih u zemlju
koju sam obeæao njihovim èetvoro otaca.
Ne mogu se vratiti u Egipat...
Ubio sam èovjeka tamo. - Hoæeš se vratiti!
Zašto bi me slušali? Zašto bi me faraon slušao?
Ja æu biti s tobom.
Kažeš da si njihov Bog... Moj Bog. Kako ti je ime?
Ja jesam koji jesam.
Neæe me slušati. Neæe mi verovati da si mi progovorio.
Neæe... - Baci stvari na zemlju.
Podigni je.
Nemoj me slati. Nisam ja osoba koju trebaš. Ne mogu ja ovo.
Ne mogu uraditi ovo. - Ti si izabran...
Ako te tvoji ljudi trebaju, onda moraš iæi.
- Nisam nikad živio s njima. - Ako te njihov Bog šalje...
Da li je on isti Bog planina?
Ne znam.
Kad sam ga pitao za ime, dao mi je odgovor koji nisam razumio.
Kao da želim nešto da otkrijem za sebe.
Nikad nisam ovo tražio.
Uvjek možeš reæi ne.
Pustinja je veliko mjesto. Možda dovoljno veliko da te èak i Bog ne naðe.
Zašto nisi sretna? Trebala bi biti.
Ja sam poslušan.
On je prièao sa mnom, ali ja ne mogu s njim.
Ako je ovo to što je On želio, mogao je uèiniti put lakšim.
Stanite!
Mojsije!
Mojsije...
Sine...
Da li sam ti donio nevolju?
Važno je samo da si opet tu.
Ne moraš se više kriti.
Stari faraon je mrtav.
Ramzis je sada faraon.
Biæe sve kako je bilo i prije.
Biæeš opet princ.
Ovo je moja žena.
I sin.
Gde ja idem, idu i oni. - Palaèa? - Ne.
Ne tamo.
Da li je ovo kuæa Avrama i Johabet?
Bila je.
A ti si?
Mojsije.
Zovem se Mojsije.
Ja sam Maryam.
Tvoja sestra.
Da li si to stvarno ti?
Uðite.
Oboje su umrli.
Prvo naš otac.
I onda majka.
Ali nikad te nije zaboravila.
Sedila je tamo i znala sam da misli gde si ti.
Šta si ti postao?
Da.
Uvjek si bio najdraži.
Lako nikad nisi živio ovdje. Nisi morao živjeti sa...
Zašto si se vratio?
Šta želiš, Egipæanine?
Nijedan èovjek ne misli da prièa s Bogom osim ako je lud.
Prièao je sa mnom.
I raspravljao sam s njim. - S Bogom?!
On je zahtjevao. Ponekad se naljuti, nepredvidiv je.
Ima toliku moæ, ali ipak mu treba neko kao ja.
Zvuèi èudno, ali... - Govoriš kao da je On osoba!
I jeste! Meni jeste, iako je moj Bog, iako je naš Bog...
Ti jesi poludio. - Rekao mi je da æeš mi pomoæi. - Ja?
Znam šta misliš o meni, Aarone. Ali Bog treba i tebe.
I ti si dio njegovih planova isto koliko i ja.
Bog nas je ostavio u ropstvu svih ovih godina
i odluèio nas je osloboditi. Osoba koja æe nas voditi si ti?
- Uz pomoæ tebe. - Ali ne šalje te s vojskom!
Samo s barbarskom ženom!
Možeš povesti pobunu. Ti, koji nisi proveo ni noæ ovde.
Svi ovdje znaju da si nam okrenuo leða!
Svima si okrenio leða!
Znam samo da sam koji sam i da me je on poslao.
Ko?
Ja jesam koji jesam.
Kako znaš to ime?
Bog mi je rekao svoje ime.
Ali moram razmisliti o tome.
Iskreno, bez znaèenja... - To se ime ne spominje.
Kad nas je Josip ovdje doveo,
rekao nam je da æe se Bog otkriti u jednim od sledbenika.
Ja jesam koji jesam.
Vrijeme nije pravo. Èak i da ti vjerujemo...
- Ljudi nisu spremni za ovo. - Misliš da æe nas Egipæani pustiti ako pitamo?
- Ovdje je rijeè o pobuni! - Trebaju godine planiranja i vojska!
Misliš da ne želimo slobodu? Misliš da ne sanjamo o tome?
Egipæani æe uzvratiti. Znamo šta to znaèi.
Ko si ti? - On je Mojsije.
Spasio mi je život.
I èast moje žene.
Ovdje stoji dobar èovjek.
Šta god ima za reæi, saslušajte ga. - Ako je dobar, neæemo ga pratiti u propast!
- Trebamo izgubiti i ovo malo što imamo? - Samo jer kaže da mu je Bog progovorio.
Da li je?
U pustinji, jeste.
Ne znam zašto me je Bog izabrao.
Ja sam stranac.
Nisam djelio vaše brige, mnogi misle da sam više Egipæanin nego rob
èak i sad, ali ja znam šta mi se tamo dogodilo.
Znam šta Bog želi od mene!
Uz pomoæ brata Aarona.
Faraone, oslobodi svoje robove!
Došli su ovdje kao slobodni ljudi, neka tako i žive!
Davali smo vam usluge i krv èetristo godina!
Sad nam vi dajte nešto! Našu slobodu!
Moji ljudi su sagradili ovo. Oni su stvorili svjet Egipta!
Da li je njihova sloboda previše za dati zauzvrat?
Straža!
Imate li vojsku? - Ne.
Da li drugi robovi imaju vojsku?
Ne.
Zašto bih ih onda pustio?
Jer Bog to zahtjeva.
Gde je On?
Taj vaš Bog. Ja vidim svoje bogove.
Moje sveèenike.
Vaše ne vidim. - On je moæniji od svih vaših zajedno.
Stvarno?
Bog robova je moæniji od bogova svega ovoga?
Djeca Egipta imaju ovakve trikove.
Šta želiš dokazati?
Vi pratite svoje bogove, mi æemo svoga.
Dopustite nam da idemo u pustinju tri dana da se molimo.
I šta onda?
Vratiæete se? - Možda tad promjenite mišljenje.
Sumnjam u to.
Dosta!
Faraon se neæe nagoditi s robovima.
Vratite ih nazad u odeljke na rad s drugima.
Robje samo rob.
Èak iako mu je Bog rekao da se svaða s gospodarom.
Menerith...
Neka taj zna koliko teško robovi trebaju raditi.
To si ti.
I ovo je moj brat.
Vidim samo jednog od gospodara.
On mi je brat!
Da li je istina?
Našao si Boga kojeg si tražio?
On je našao mene.
I da li te je on vratio nazad?
On radi šta želi. To sam nauèio.
Ponekad se posvaðam s njim, ali on uvjek pobjedi.
Neæe biti dobro sa Ramzesom.
Lako ne izgleda tako, ali on je slab i nesiguran èovjek.
Najopasniji je kad ga napadneš.
Ti ga nisi samo napao, ponizio si ga javno.
Ne možeš odgovoriti brata da ostavi stvari kako jesu?
- Ja sam njegov brat, jedan jedini. - Aaronov temperament ne procenjuj.
Njegov jezik je oštar. Možda je Bog zato odluèio da radimo zajedno.
- Umrijeæete zajedno. - Ako bude došlo do toga, hoæemo.
Neæemo. Rekao sam ti, Bog je prièao sa mnom, obeæao mi je.
Možda jeste teško, ponekad se pitam da li je pogriješio izabravši mene,
ali obeæao mi je i neæe ga prekršiti.
Nisi završio!
Diži se!
Za njega ništa!
Ovo je neèuveno!
Pogledajte svu tu patnju!
Gdje je sva ta vojska?! - Poslušajte ga!
Svakog dana? Još uvjek moramo!
Poslušajte ga!
Svi æemo umrijeti sljedeæg dana zahvaljujuæi tebi.
Da li bi radije ostali robovi?!
Volite vaše okove?
Želite da vam djeca i žene žive kao životinje. Želite da žive i umru!?
Šta možemo uraditi? - Egipæani su ga ubili.
Ubili su ga!
Sutra æe ubiti tebe ili tebe!
Godinama pre njihovi vojnici su došli i ubili svu mušku novoroðenèad!
Tad se niste hteli boriti! Ni sad ne želite! Ne,
želite kriviti one koji vas pokušavaju spasiti da se to ne dogodi opet!
Ako je èovjek roðen u ropstvu, ne mora znaèiti da je rob!
Mora prvo pomisliti da je rob prije nego što postane jedan!
Da budeš slobodan èovjek, moraš poèeti misliti tako!
Kako da znamo da je tebi prièao? - Znam šta je rekao.
Moje rijeèi nisu dovoljne za vas! - Nisu bile ni za faraona!
U tome je bit.
Razmislili ste?
Došli ste moliti?
Izviniti se?
Da ti damo posljednje upozorenje.
Oslobodi robove...
Straža!
Zašto me šalješ?
Zar me više ne voliš? - Volim te. - Ne voliš svog sina?
Volim ga. - Zašto moramo otiæi?
Od svih tražim da odustanu od svega što znaju.
I ja se moram neèega odreæi. - Mene?
Sina? - Nema drugog naèina, a toliko toga moram uraditi.
Strašne stvari æe tek da se dogode!
Gore od svega što možeš zamisliti.
Ne želim da dvoje ljudi koji mi najviše znaèu budu tu i doèekaju ih.
Znam koliko je moæan Bog.
Moæniji od ikoga.
Vrijeme je.
To je crvena boja iz rijeke.
Doði i vidi trik.
Vidi to!
Dosta.
Nosite to!
Vaša sudbina je sa mnom.
Vaši Bogovi su sa mnom.
Moraju li svi moji ljudi patiti zbog toga?
Ako ne uradite što se traži, moraju.
Reci mu onda da pokaže sve od sebe.
Neæu mu se predati.
Ili tebi.
Pošast za pošastima je napala Egipat ostavivši samo robove nedirnutima.
Moj sin.
Rekao sam mu sve o tebi.
Želio sam da te upozna. Ovo je Mojsije.
Moj brat.
Veliki, veliki èovjek.
Saèekaj me tamo.
Koliko æe se ovo muèenje nastaviti?
Dok nas ne oslobodi.
Veæ bi te ubio do sad. Zna šta tvoj Bog može.
Plaši se njegove moæi.
Ramzis može stati tome na kraj kad god hoæe.
Slab èovjek je najgori za pregovaranje.
On žudi za snagom. Boriæe se kad snažan ode iz borbe,
znajuæi šta je sve izgubio.
I ti si izgubljen. - Zato jer znam da sam pobjedio.
Bog æe pobjediti.
I šta onda? - Ramzis æe nas osloboditi.
Šta možemo uraditi u meðuvremenu?
Moli se svojim bogovima da æe Ramzis poštediti svoje ljude daljne patnje.
Jednom su to bili i tvoji ljudi.
Jednog dana.
Hajde!
Hajde! Požuri se!
Pomozi mu!
Ne.
Ne!
Da se predam robu?
Želiš da to tvoj faraon uradi?
Ne!
Ko još ima šta za reæi?
Iz neba je izašla pošast i vatra
ostavivši faraona i njegove moænike bez moæi.
Dok se i lice samog boga Ra sakrilo sa vidika.
Vidiš? - Nije moguæe!
Zar da se moænici unište od tog Mojsija i njegovog Boga?
Ali postoje oni koji veæ sumnjaju.
Kažu da oslobaðanje par robova je mala cjena za platiti.
Menerith.
Koliko još mogu raèunati na vojsku?
Ja sam vojnik. Reæi æu vam kad ovo sve završi.
Ljudi gledaju kako im žene i djeca gladuju.
Gledaju kako su bolesni, kako gube sve pa èak i vjeru u faraona da æe ih zaštiti.
- Ovo je bogohuljenje! - Tišina!
Radije bi oslobodili robove nego izgubili ono malo što imaju.
Ja sam faraon.
Vjekovi raèunaju na mene.
Ja sam Bog.
Ne.
Ne...
Ja stojim èvrsto.
Neæu se pomaknuti.
Neæu žrtvovati toliko puno
onoga što ja i moj sin imamo.
Faraone! Prije mnogo godina prijašnji faraon je imao viziju
o princu Egipta koji æe donesti više opasnosti za Egipat.
Mojsije nije princ Egipta! On je rob!
Ne, nije rob.
On je moj sin.
Našla sam ga u reci.
I odgajala sam ga.
Kao svoje djete.
Kao princa Egipta.
Rekao sam faraonu da æe taj princ Egipta donjeti
konje i odjahati. - Vodite ga! Vodite ga napolje!
Odmah!
Neka ode!
- Samo muške. - Ne, žene i djeca isto.
I žene, ali ne i djeca. - Svi. Mladi, stari, svaki rob.
Neæete stoku i stada. - Da. - Ne.
Ne ostavljamo ništa što je naše!
To nije na tebi da kažeš - Ne. To je za Boga.
Ali on govori kroz mene.
- Ja sam faraon. - Ja sam Mojsije.
- Spreman sam na pregovor. - Ja nisam.
Straža!
I sunce, mjesec, Nil...
Ja vladam ovim kraljevstvom.
Ja vladam i u životu posle smrti.
Ako ovaj èovjek opet uðe u palaèu
mora se ubiti.
Odmah.
Šta sad?
Sloboda je blizu.
Vrlo blizu.
Naš Bog nas je do ovdje doveo.
Samo je još malo za proæi.
Ovo su naši zadnji sati kao robovi, zapamtite ih.
Recite svojoj djeci da prièaju svojoj djeci kakvo nam je bilo zatoèeništvo.
Ne smijemo nikad zaboraviti!
Jeste li spremni? - Da!
Spremite se za put.
Prženo meso. Peèeni kruh.
Jedite sve biljke i sve što smo saèuvali kao hranu.
Budite spremni da odete svakog trena.
Prekrijte vrata kuæe sa krvlju rijeke Nila.
To ne smijete zaboraviti!
Svaka vrata moraju imati taj znak! Zaštiti æe vas!
I onda èekajte.
Èekajte.
Èekajte...
Sine.
Seti!
Seti, probudi se!
Seti!
Mojsije!
Mojsije, moj brate!
Menerith!
Moj sin je odveden.
Žalim sa tobom.
Ti žališ?
Nije li to bilo tvoje djelo?
Nil je Božje.
Ti si to uradio.
Ramzis æe ti sad dati slobodu.
Tvoj Bog je pobjedio.
Mislim da je tvoj Bog okrutniji.
Prije mnogo godina faraon je poslao vojnike da ubiju našu djecu.
Ja nisam bio meðu njima.
Moj sin nije bio tamo!
Zašto mi moramo biti kažnjeni?
Radim ono što mi Bog kaže.
Da ti kaže da me ubiješ,
da li bi to uradio?
Da li bi?
Muške, žene i decu.
Da. - Sa svom stokom i stadima.
Da.
Prije nego odu, gospodari i gospodarice æe im dati zlato i srebro.
Ne. - To im je zahvala za usluge 400 godina.
Da.
Menerith te želi videti.
Još žali za svojim sinom.
Ne mogu se pretvarati da razumijem.
Ponekad pomislim da više ne znam ko si.
Možda nikad nisam ni znala.
Nisam ti rekla da te volim.
I ti si moj sin.
Neæu te nikad prestati voljeti.
Neæu te više nikad vidjeti.
Da li æe mi tvoj Bog dopustiti da te opet vidim?
Vrijeme je! Idemo!
Ti si nas doveo ovdje.
Egipæani su nas izdali.
Vraæam ih nazad na jedino mjesto koje mogu.
U pustinju.
Šta to radiš? Ne možeš otvoriti Josipov grob!
Ovo je bogohuljenje! - Mi smo njegovo pleme, ne Egipæani.
Neka se stalno kreæu, još nismo sigurni. Može promjeniti mišljenje.
Gde æemo, Mojsije? Kojim putem?
Obeæana zemlja? Gde je? - Kako doæi do nje?
- Koliko æe trebati? - Kako preživjeti do tamo?
Tamo.
Pobjedili su.
Ne.
I ti si izgubio sina?
Kako znamo da je to Mojsije?
Brat...
Ko si ti?
Menerith.
Bori se...
Bori se!
Vratite se! Recite faraonu!
Faraon!
Napad!
Hajde!
Ovdje stajemo! - Budalo!
U zamci smo! Doveo si nas u zamku!
Kakav si ti to voða? - Sve æe nas ubiti!
Dosta!
Mojsije...
Poznaješ moj glas.
Da...
Znaš ko sam ja...
Da...
Da li mi veruješ?
Da.
Ovo je veštièje djelo!
Mora biti! - Ili Božje!
Ja kažem da je vještièje delo!
To je jedini naèin za bjekstvo!
Ne boj se.
Nastavite!
Idite! Imajte vjere!
Brže!
Mojsije!
Idi ka drugima!
Oni su robovi!
Oni su bez oružja!
Kreni!
Vjerujte! Idemo!
Ne gledajte nazad! vjerujete u Boga! Nastavite!
Ne gledajte nazad! Ne gledajte nazad!
Hajde!
Spasi se, brate!
Neka skupe sva oružja. Možda nam i zatrebaju.
- Mojsije! - Svi slave!
Šta sad?
Ne znam.
Zašto smo otišli?
Trebamo vodu, negde æemo je naæi.
Ali poslije toga?
Naæi æemo još jednu i nahraniæemo se kad nestane kruha.
Šta æe nam se dogoditi?
Sad kad smo slobodni? - Ostaæemo zajedno i saèekati da nam Bog kaže da odemo
u zemlju koja nam je obeæana.